Článek
Paříž (Od našeho zpravodaje) - Po svém závodě na 500 metrů měla kajakářka Anežka Paloudová v očích slzy, protože čekala o něco lepší vystoupení. Tekly jí po tváři i o dvacet minut později, jenže tentokrát z dojetí a štěstí. Její snoubenec Josef Dostál dokončil zlaté tažení, a tak vběhla na břeh a hned ho odměnila polibkem.
Anežko, jak jste závod prožívala?
Neskutečně. Já jsem slíbila Pepovi, že na něj budu čekat na cílovém platě, takže jsem po svém závodě ani nešla fandit na tribunu. Čekala jsem tam, kde mě asi minutu před startem vyhodili, že tam nesmím být. Takže jsem stála na můstku mezi mixzónou a cílovým platem. Nebyla jsem si jistá, jestli se v těch místech smí fandit, většinou to tak není. Ale bylo tam kovové zábradlí, takže jsem do něj bouchala, až jsem si trochu omlátila klouby. Já jsem nadšená, je to pořád něco neskutečného. Nejsem úplně spokojená se svým závodem a hned, co jsem dojela - vlastně možná už na trati -, jsem si říkala, že veškerou smůlu a slabost jsem si snad vybrala já. A o to víc sil bude mít Josef ve svém závodě. Nevím, jestli to pomohlo, a rozhodně síly měl.
Po závodě jste si zakřičela, ne?
Ano. Vběhla jsem zpátky na plato, začala jsem brečet, slintat. Všechno šlo ze mě ven včetně křiku. Emoce byly neskutečné.
Věřila jste od začátku finále?
Josef jel krásně už od začátku. Málokdy jede start-cíl, nepřepálil první půlku. Když ho zabrala televize, bylo vidět, že mu loď krásně odjíždí, a já jsem věřila, že má na to vyhrát. Televize byla od nás daleko, stála jsem tam s Josefovým belgickým soupeřem a kamarádem, který mě začal objímat a křičet: On to vyhraje. On to vyhraje! V tu chvíli jsem už věděla, že je to ono. Samotný závod byla pohádka. Jsem nadšená, jak to zvládl. Včera byl trochu nervózní, jeho trenér mu říkal, že mu věří. A čemu? ptal se. Té cestě. A teď Pepa ukázal, že jeho cesta byla správná.
![](http://d16-a.sdn.cz/d_16/c_img_QP_9/n0nCP.jpeg?fl=cro,0,0,4096,2723%7Cres,1200,,1%7Cjpg,80,,1)
Kajakář Josef Dostál se svojí snoubenkou Anežkou Paloudovou po zisku zlaté medaile
Té cestě plné změn, že? Bylo jich hodně.
Josef od minulé olympiády vyměnil trenéra. Přechod k novému trenérovi nebývá vždycky okamžitě skvělý, musela proběhnout společná práce. Bylo tam relativně dost tréninkových změn. Například se víc soustředil na najíždění velkého objemu v pomalé vytrvalosti, zaměřil se na stravu, celkově zlepšil svůj denní režim. Začali jsme chodit dřív spát, vstávat. Do toho byl poslední dobou hrozně mentálně v pohodě. Celý jeho tým je rodinný. Tým, který byl tady na olympiádě, tak to byl Josef, trenér, jeho sestra coby fyzioterapeutka, moje sestra jako kuchařka a nutriční terapeutka. Potom jsem tam částečně figurovala i já. Oprostili jsme se od obrovského okolního tlaku, fungovali jsme jako relativně poklidná skupina a věřím, že se to vyplatilo.
Té změně věřil od začátku?
Ano. Tady se samozřejmě nervozita projevila. Předvčerejšek, částečně i včerejšek byl psychicky hodně náročný. Ale včera večer už byl strašně v klidu. A dneska ráno byl šílenec. Dělal svoje klasické vtípky, vstal s úsměvem od ucha k uchu. Už ráno jsem si říkala: Tak to bude Josefův den. Teď je v rozpoložení, kdy na to má.
Paříž je město romantiky, tak přijde nějaká večeře ve dvou?
Myslím, že dneska bude jenom pivo. Přece jen tohle je úspěch, který se musí oslavit jinak. Naši společnou lásku oslavíme jindy. Tohle je Pepův den.
Už máte vykoumanou svatbu?
Od června jsme zasnoubeni. Svatbu vymyšlenou nemáme. Prioritou byly olympijské hry. Dohodli jsme se, že plánování si chceme užít. A užít v klidu. Tak to teprve přijde.
Olympijské hry 2024 proběhly od 26. července do 11. srpna v Paříži. O cenné kovy ve Francii bojovalo 111 českých sportovců, kteří nakonec získali pět olympijských medailí.